‫את רוצה אישור לצאת בשעה מאוחרת?‬
‫כן.‬
‫זו התודה שאני מקבלת אחרי שהקשבתי‬
‫לכל התירוצים האלה להתגנבויות החוצה?‬
‫בהחלט יש לך אומץ, מיסאקה.‬
‫- מיסאקה מיקוטו‬ ‫אישור יציאה מהקמפוס -‬
‫נראה שהכנת את כל המסמכים מראש.‬
‫מה שמוזר זה‬
‫שגם שיראי הגישה בקשה זהה לשלך.‬
‫הבקשה למחר והסיבה זהה לחלוטין:‬ ‫״הכנת שיעורי בית יחד.״‬
‫טוב, קורוקו ואני...‬
‫מה אתן זוממות?‬
‫שום דבר! זו רק קבוצת למידה, אני מבטיחה לך!‬
‫אתן לא יכולות ללמוד במעונות?‬
‫את לא צריכה לצאת מפה כדי ללמוד.‬
‫טוב, נחמד לשנות אווירה מדי פעם.‬
‫כאילו, יש לנו חברות בבתי ספר אחרים.‬
‫הן זקוקות לעזרה עם שיעורי הבית לקיץ!‬
‫וגם...‬
‫בסדר גמור. מאושר.‬ ‫-מה?‬
‫חברות קודמת לכול.‬
‫אבל אני בטוחה שאת יודעת מה יקרה‬
‫אם תאחרי, אפילו בדקה אחת בלבד.‬
‫נכון?‬
‫כן, גברתי!‬
‫הלו? אויהארו? מה קורה?‬
‫מיסאקה ושיראי השיגו אישור יציאה.‬
‫באמת? תודה לאל.‬
‫הן אמרו שהיה קשה להכין את כל המסמכים,‬
‫אז אני שמחה שזה הסתדר.‬
‫עכשיו נוכל ללמוד יחד כמו שתכננו.‬
‫עבר המון זמן מאז שבילינו זמן יחד.‬
‫נכון!‬
‫אני אשאל את מיסאקה‬
‫עבור מי היא הכינה את העוגיות.‬
‫בחייך, סאטן. אנחנו לא יודעות ‬ ‫אם הן נועדו לאיזה בחור.‬
‫ברור שכן!‬
‫בחיים לא ראיתי אותי מתנהגת ככה!‬
‫טוב, הכול מוכן.‬
‫עכשיו רק נשים אותן בתנור,‬
‫ונחכה עד שהן יהיו מוכנות.‬
‫המון תודה, סאטן.‬
‫אני לא יודעת מה הייתי עושה‬ ‫בלי המטבח שלך.‬
‫אין בעד מה.‬
‫אבל אני די בטוחה שהמטבח במעונות שלך‬
‫טוב יותר לאפיית עוגיות מהמטבח שלי.‬
‫אה, כן.‬
‫טוב, את יודעת. כולם היו רואים אותי ‬ ‫אם הייתי עושה את זה שם.‬
‫קורוקו, וקורוקו, וגם קורוקו.‬
‫הבנתי!‬
‫אז את לא רוצה שיידעו למי העוגיות?‬
‫זה לא העניין!‬
‫אני פשוט חייבת למישהו‬ ‫ואני לא אוהבת להיות חייבת.‬
‫חשבתי שעוגיות קנויות יעשו את העבודה,‬
‫אבל זה לא הספיק.‬ ‫אני זקוקה לעוגיות תוצרת בית.‬
‫האידיוט הזה...‬
‫אבל אני לא מכינה אותן עבור מישהו מסוים!‬
‫זה פשוט, את יודעת, כדי להראות שהתאמצתי.‬
‫בכל מקרה, אני שמחה.‬
‫שיראי הייתה די שקופה בעניין הזה,‬ ‫אבל גם אויהארו ואני דאגנו.‬
‫אולי לא תמיד אפשר לסמוך עליי,‬
‫אבל אני שמחה שיכולתי לעזור לך עם זה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני התחלתי את זה, ולא רציתי ‬ ‫שאף אחד אחר ייפגע.‬
‫במבט לאחור, עשיתי המון דברים טיפשיים.‬
‫אני אנסה לא להדאיג אתכן שוב. אני מצטערת.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אני מניחה שאת כל כך שמחה עכשיו‬
‫בגלל החבר החדש שלך?‬
‫חבר? הוא לא חבר שלי!‬
‫אוי לא! הקמח! הביצים!‬
‫היא כזאת מתוקה!‬
‫אפילו כשהיא עושה כזה בלגן.‬
‫לא יפה להוציא את זה ממנה כך, סאטן.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫שיראי ואני נקנה כמה דברים ונצא לכיוון‬
‫ברגע שנסיים לעבוד.‬
‫והארואה...‬
‫אמרה שהיא תאחר כי יש לה כמה סידורים.‬
‫טוב.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫נתראה.אה?‬
‫בוקר טוב, שיראי.‬
‫בוקר טוב.‬
‫את שוב מתבטלת, מיסאקה?‬
‫למה את מדברת כאילו אני תמיד מתבטלת?‬
‫אין לי מה לעשות עכשיו,‬ ‫אז אני מעבירה את הזמן.‬
‫את לא אוכלת במעונות לאחרונה.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני עסוקה עם כמה עניינים.‬
‫שיראי ואני אוכלות פה לבד.כן.‬
‫אני יודעת.‬
‫כל כך שקט פה.‬
‫מאז שנגמר העניין עם הכרטיסים,‬
‫הסמטאות שבו להיות שקטות.‬
‫היי, מאיפה השגת את זה?‬
‫את רוצה לראות? בואי אתי.‬
‫באמת? תודה לך!‬ ‫-וואו!‬
‫עוד אחד?‬
‫כן! איזה מקום נפלא!‬
‫יש לך מזל.‬
‫אני מוצאת רק תלתנים עם שלושה עלים!‬
‫זו הילדה ממשמר התלמידים.‬
‫שלום, עבר זמן רב.‬
‫תראי!‬
‫כשאמרתי לחברות שלי שמצאתי את זה,‬
‫הן רצו להצטרף אליי, אז באנו הנה!‬
‫יופי.‬
‫אל תישארו בחוץ עד מאוחר.‬
‫טוב.‬ ‫- מצאתי עוד אחד!‬
‫גם אני!‬
‫יש לו חמישה עלים!‬
‫אני רוצה לראות!‬
‫תראי!‬
‫וואו!‬ ‫-כל כך רגוע פה.‬
‫את מכינה שיעורים?‬
‫כן, יש לי עבודה בספרות, אבל...‬
‫אני לא יודעת על מה לכתוב.‬
‫כן, חופשת הקיץ עוד מעט נגמרת.‬
‫כן, ויש לי עוד מלא דברים לעשות.‬
‫שוב?‬
‫מה העניין?‬
‫התבקשתי לעקוב אחר שרת המחשב ‬ ‫של עיתון בית הספר ״סגוקאווה״.‬
‫זאת אומרת, לפרוץ אותו.‬
‫כל כך הרבה בקשות כאלה מגיעות לאחרונה.‬
‫למה שמישהו יפרוץ לשרת של עיתון בית ספרי?‬
‫טוב, אם לקבוצה מסוימת יש כוכב בשער,‬ ‫כולם רוצים לקבל תמונה.‬
‫סליחה, מה אמרת?‬
‫היי, הם פרצו שכבה נוספת‬ ‫של אבטחה. הם טובים.‬
‫אתה מסוגל לזה! קדימה!‬
‫רגע, את נותנת להם לפרוץ פנימה?‬
‫זה בסדר. זו רק מלכודת.‬
‫אני אשלח את כתובת האיי-פי שלהם לאנטי-סקיל.‬
‫אולי כדאי שאקרא ספר אחר.‬
‫אבל אין לי מושג מה לקרוא.‬
‫אז אני מניחה שהחולשה של השוער האגדי שלנו‬ ‫היא כתיבת עבודות בספרות.‬
‫מה? איזה שוער?‬
‫לא משנה. אני יכולה לעזור לך במשהו?‬
‫תודה רבה!‬
‫בלי קשר לשיעורי הבית שלי,‬
‫את מכירה סופרמרקט בסביבה ‬ ‫עם מבחר של מוצרים טובים?‬
‫סופרמרקט? למה את שואלת?‬
‫יש לנו מפגש של קבוצת למידה היום.‬
‫אנחנו נחליט מה בא לנו לאכול‬ ‫ואז ניפגש אצל סאטן בבית.‬
‫הכול מוכן.‬
‫בחיי!‬
‫הנה שיראי מגיעה.‬
‫קונגו מיטסוקו.‬
‫את עושה קניות?‬
‫סוג של, כן.‬
‫מה את קונה?‬
‫כמה מצרכים.‬
‫איזה צירוף מקרים! גם אני.‬
‫אני יכולה ללוות אותך, אם בא לך.‬
‫אין צורך, ואת לא חייבת לדבר אליי ככה.‬
‫אנו ניפגש בחנות, אם אנחנו קונות‬ ‫את אותם הדברים.‬
‫את נראית קצת בודדה.‬
‫עושה קניות לבד, בלי חברה. גם את בודדה.‬
‫ברור שלא!‬
‫אני פשוט מחכה לוונאי ואווטסוקי.‬
‫אולי לא קבענו משהו מסוים,‬
‫אבל תכננתי ללכת לקניות לבד‬ ‫עד שהן יסיימו את אימון השחייה.‬
‫זה לא נקרא, ״לבד״?‬
‫בואי אתי.‬
‫אני מכירה חנות מעולה בקרבת מקום.‬
‫חכי.‬
‫חנות חיות?‬
‫יש להם מבחר מדהים!‬
‫קונגו...‬
‫גם השמנמנים האלה די חמודים.‬
‫אבל...‬
‫את יכולה להחזיק אותם רגע?‬
‫חשבתי שאת מחפשת אוכל לבני אדם!‬
‫לאקטרינה ולי יש את אותו טעם משובח.‬
‫אקטרינה?‬
‫את מתכוונת לנחש הענק הזה?מה?‬
‫זה צב?‬
‫שלום, באת לבדוק מה שלומן?‬
‫- פרק 17: קבוצת למידה -‬
‫כן.‬
‫הכול בסדר אתן.‬
‫לגבי זאת שנפצעה,‬
‫היא תחלים בקרוב.‬
‫זאת אומרת, הפציעות שלה.‬
‫יש עוד משהו?‬
‫גילינו מספר דברים במהלך הבדיקות.‬
‫הן כולן שיבוטים שנוצרו ‬ ‫מהתאים הסומטיים שלך,‬
‫אבל הן קיבלו גם תרופות שונות ‬ ‫במהלך שהותן בתוך הנוזל‬
‫כדי להאיץ את תהליכי הגדילה שלהן.‬
‫הן הפכו מתאים מופרים‬ ‫לנערות מתבגרות תוך שבועיים.‬
‫שיבוטים מתאים סומטיים לא שורדים המון זמן,‬ ‫וזה מקצר את תוחלת החיים אף יותר.‬
‫מה תוחלת החיים?‬
‫זה משתנה,‬
‫אבל שנה או שנתיים לכל היותר.‬
‫אוי לא.‬
‫זו הסיבה שהן זקוקות לשינויים.‬
‫אילו שינויים?‬
‫אם נתקן את חוסר האיזון ההורמונלי‬ ‫שנגרם מההתפתחות המואצת‬
‫ונאזן את קצב פיצול התאים שלהן,‬
‫נוכל להאריך את תוחלת החיים שלהן ‬ ‫באופן משמעותי.‬
‫אבל יש כל כך הרבה מהן.‬
‫אנחנו שולחים אותן למוסדות שונים ‬ ‫מחוץ לעיר האקדמיה.‬
‫אנו נחלוק את הידע על מנת ‬ ‫למצוא את הטיפול הטוב ביותר.‬
‫מוסדות מחוץ לעיר.‬
‫טוב.‬
‫צפוי להן עוד מאבק ממושך.‬
‫אבל עכשיו הן לא נאבקות כדי למות.‬ ‫הן נאבקות כדי לחיות.‬
‫אני לא מצליחה לבחור.‬
‫מה כולם קונים?‬
‫קניתי מצרכים מעולים.‬
‫יופי!‬
‫אוי לא, אני מאחרת!‬
‫אני מקווה שקורוקו לא מחכה.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫אני אמורה לפגוש פה מישהי.‬
‫אני אביא לך תפריט וכוס מים.‬
‫לא, אני לא פוגשת אותן.‬
‫זו הסיבה שאני שונאת מסעדות כאלה.‬
‫הן מלאות בילדות עשירות ומפונקות.‬
‫אני מקווה שאת לא חושבת שניצחת.‬
‫מה?‬
‫זה קרה רק בגלל שלא היה לי שום מידע מקדים.‬
‫אם הייתי יודעת שאת הריילגאן,‬ ‫הייתי מציבה את הבובות כך...‬
‫פרנדה!‬
‫אני מקווה שלא שכחת שהסיבה שהיא יצאה מזה‬
‫היא בגלל ששכחת להוציא את הבובות שלך משם.‬
‫באמת שכחתי?‬
‫אני לא צוחקת, טיפשה אחת!‬
‫מה קורה פה?‬
‫התקוטטות שקולה להפרת סדר.‬
‫כחברה במשמר התלמידים, ‬ ‫אני לא יכולה להתעלם...‬
‫רגע אחד. זו את, אחות גדולה?‬
‫איך את מעזה להתחיל מריבה במקום ציבורי?‬
‫אני לא התחלתי את זה!‬
‫רק באתי...‬ ‫-את חייבת להיות יותר זהירה.‬
‫מריבה עם אזרחים מסכנים...‬
‫למי קראת :״אזרחים מסכנים״, תלמידת יסודי?‬
‫כפי שאת רואה, אני בחטיבת ביניים.‬
‫חוץ מזה, אני דואגת לשלומכן.‬
‫אתן עלולות לאבד את חייכן‬ ‫אם אחות גדולה הייתה מאבדת שליטה.‬
‫ואני אומרת למפסידניות כמוך להתרחק ממני.‬
‫את היחידה שתיפגע אם תתחיל פה מריבה.‬
‫זה לא מתקבל על הדעת!‬
‫את מדברת יותר מדי יחסית למישהי ‬ ‫שיודעת שאחות גדולה היא ריילגאן.‬
‫לילדה הזאת אין מספיק ניסיון לחימה.‬
‫היא בחיים לא תנצח את מוגינו!‬
‫לא! אחות גדולה תנצח!‬
‫מוגינו תנצח!‬ ‫-אחות גדולה!‬
‫היי, קורוקו.‬
‫היי, פרנדה.‬
‫נכון שאחות גדולה לובשת תחתונים של ילדות,‬
‫ושכל החפצים שלה נראים כמו צעצועים,‬
‫אבל יש לה כוח רב והיא הכי חזקה בטוקיוודאי!‬
‫מוגינו יותר טובה!‬
‫היא כל הזמן קונה לבנים ארוטיים ‬ ‫ומחביאה אותם,‬
‫כאילו שהם נועדו למישהו מיוחד,‬
‫אבל יש לה כוח בלתי מנוצח! ‬
‫החזה השטוח הזה לא מסוגל לספוג אף מכה!‬
‫איך אתן מעזות לדבר על גודל החזה?‬
‫אני לעולם לא אוכל לחזור למסעדה הזאת.‬
‫חכי רגע, מוגינו!‬
‫שלום! היכנס!‬
‫מה קרה, שיראי?‬
‫שום דבר.‬
‫הפתעה!‬
‫וואו, סיר חמר!‬
‫שאלתי אותו מחברה,‬
‫וגם את זה כדי להכין ציר מושלם!‬
‫אנחנו בטח היחידות שמכינות ‬ ‫תבשיל חם למסיבת קיץ.‬
‫אחות גדולה, זו לא מסיבת בישולים.‬ ‫זה מפגש של קבוצת למידה.‬
‫כן, נכון.‬
‫לאכול אוכל חם ביום חם זה בריא.‬
‫מה אתן הבאתן?‬
‫לא הייתי בטוחה מה להביא, אבל...‬
‫המוכר במחלקת הבשר המליץ על זה, ‬ ‫אז קניתי את זה.‬
‫קנית קופסאות?‬
‫הן מלאות בשר?‬
‫זה בשר מבושל!‬
‫זו הייתה החלטה גרועה?‬
‫לא, פשוט בחיים לא ראיתי דבר כזה.‬
‫מה אתך, אויהארו?‬
‫אני קניתי ירקות.‬
‫ירקות קיציים הם העניין הערב.‬
‫יש לנו שעועית ירוקה, תירס, טופו ופטריות.‬
‫הם נראים טעימים ומלאים בוויטמינים.‬
‫איזה יופי שבחורות צעירות כמונו‬ ‫אוהבות יופי בכל מקום, אפילו באוכל.‬
‫נראה לי שהמצרכים שאני הבאתי ‬ ‫יגנבו את ההצגה.‬
‫מה הבאת, שיראי?‬
‫בהתחלה לא הייתי בטוחה.‬
‫לא ידעתי מה לעשות כשאחזתי ‬ ‫בעכברים האלה בחנות החיות.‬
‫עכברים?‬
‫חנות חיות?‬
‫אבל אז...‬
‫הייתה לי התגלות!‬
‫מאכל שראוי לחך של אחות גדולה!‬
‫מה לעזאזל קנית?‬
‫זו לא ארוחת הפתעות, שיראי.‬
‫המאכל הוא...‬
‫צב רך!‬
‫צב רך?‬
‫הוא עשיר בחלבון, והוא יהפוך ‬ ‫את העור הרך שלה לרך עוד יותר!‬
‫ויש גם את זה!‬
‫מה זה?‬
‫דם צבים.‬
‫מעורבב עם מיץ תפוחים ‬ ‫כדי שיהיה קל יותר לבלוע אותו.‬
‫קדימה, שתי את זה!‬
‫זה יעורר לך את החשק ויעשה לך טוב!‬
‫יכול להיות שתרגישי כזה חום ‬ ‫שלא תוכלי להירדם,‬
‫אבל אני אישן לידך אם זה יקרה.‬
‫טוב, בואו נשים הכול בפנים!‬
‫זה טעים! הציר כל כך עשיר.‬
‫מעולם לא ניסיתי צב לפני כן,‬ ‫זה די טעים!‬
‫הצב לא רע, אבל הבקר פשוט מעדן.‬
‫גם הירקות טעימים!‬
‫הכול יצא פשוט מעולה.‬
‫נכון מאוד!‬
‫הלוואי שהארואה הייתה יכולה ‬ ‫לבוא מוקדם יותר.‬
‫היא תגיע בקרוב.‬
‫אולי היינו צריכות לחכות לה?‬
‫נשאר עוד מלא אוכל.‬
‫כן, בואו נמשיך לאכול!‬
‫זה לא מוזר?‬
‫מה מוזר?‬
‫האוכל תמיד טעים יותר כשאוכלים עם אחרים.‬
‫מה?‬
‫אולי זה בגלל שבישלנו פה ואכלנו יחד.‬
‫אני חושבת שארוחות מבושלות ועוגיות‬ ‫תמיד טעימות יותר בבית.‬
‫נכון, מיסאקה?‬
‫אחות גדולה, מה קרה?‬
‫את בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫אבל הפנים שלך אדומות, את מזיעה כולך!‬
‫אני בסדר!‬
‫הפטרייה הזאת...‬ ‫-היא כזאת חמודה.‬
‫בחייך, סאטן.‬
‫סליחה על האיחור!‬
‫בואי פנימה! חיכינו לך.‬
‫הארואה, זאת את!‬
‫זה נראה טעים!‬
‫סיימת עם הסידורים?‬
‫כן, הייתי צריכה לדבר עם המורה שלי.‬
‫התבשיל יצא מעולה.‬
‫אני אכין לך צלחת.‬
‫הבאת משהו בשביל התבשיל, הארואה?‬
‫כן, הבאתי אטריות אודון.‬
‫יופי, זו התוספת המושלמת.‬
‫טוב, בואו נאכל!‬
‫בחייך, אחות גדולה! רק לגימה אחת!‬
‫אני כל כך מלאה.‬
‫אולי כדאי שנעשה דיאטה.‬
‫זה היה פיצוץ.‬
‫אנחנו צריכות לארגן ‬ ‫קבוצת למידה נוספת בקרוב.‬
‫כן, אבל עבודת הניירת הייתה די משעממת.‬
‫רגע, שעת העוצר!‬
‫אנחנו לא מאחרות, נכון?‬
‫אנחנו לא באיחור,‬
‫אבל אולי כדאי שנזדרז.‬
‫יענישו אותנו כהוגן אם נאחר אפילו בדקה.‬
‫אוי לא! בואי נזוז!‬
‫קורוקו? מה קרה?‬
‫כלום.‬
‫בואי נלך.‬
‫טוב, אחות גדולה!‬
‫- בפרק הבא -‬
‫הגענו. זה לא לקח המון זמן. נכון, הארואה?‬
‫כן!‬ ‫-אויהארו.‬
‫מה?‬ ‫-אני מודה לך על מה שעשית.‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬